PIŠE: Marija Popović
Svojevrsni krici i lelek iz poslaničkih klupa DPS-a i SD-a obilježili su jučerašnje zasijedanje crnogoroskog parlamenta tokom kojeg je izglasana odluka o rekonstruciji Vlade.
"Ovo je Vlada kojom se upravlja iz Beograda i Moskve.
Glava i mozak ove operacije je u Moskvi. Gazda i šef ove Vlade je Andrija Mandić i zato u njoj nema nacionalnih Crnogoraca. Zato se pokušavaju ućerati u tor i ostaviti van bilo kakvih uticaja na procese u Crnoj Gori, ali kao i mnogo puta u istoriji, snaći ćemo se. Opstajali smo 1000 godina opstaćemo i u odnosu na na ovu rašumonijadu u crnogorskoj Vladi koja je okupila sve koji su pomislili da je lijepo biti vlast”, kazao je tokom rasprave, pored ostalog standardno srbofobični Andrija Nikolić, poslanik DPS-a, partije koja je sinonim za ekstremizam, izdaju i privatizaciju države u korist mafije koja je suštinski upravljala skoro tri decenije Crnom Gorom.
Očajnički prizemni su bili nastupi drugih opozicionara iz partije koju je donedavno predvodio Milo Đukanović. Uzalud je Milan Knežević, lider vladajućeg DNP-a podsjetio da u Vladi ima nacionalnih Crnogoraca poput Alekse Bečića (Demokrate) i njegovog partijskog druga Danila Šaranovića... Nema pa nema, graktali su iz klupa DPS-a. Optuživali su redom i predstavnike Bošnjačke stranke da rade protiv interesa svojih sunarodnika, "jer ulaze u koaliciju sa strankama kojima je šef četnički vojvoda Mandić".
“Crnogorski Bošnjaci su oni koji nijesu zaslužili da danas bošnjačko ime pominjemo u kontekstu služenja Andriji Mandiću, četničkom vojvodi, slavitelju Draže Mihailovića i Pavla Đurišića, branitelju Ratka Mladića i Radovana Karadžića, negatoru genocida u Srebrenici, kao jasne poruke svim Bošnacima”, kazala je poslanica DPS-a Aleksandra Vuković-Kuč.
Sad je, dodala je ona vidno uzbuđena, vrijeme da se brani ova Vlada od Vučićeve Vlade.
“Ova Vlada je posijelo Andrije Mandića, anticrnogroska i omča oko vrata građanske Crne Gore. Davite je danas. Mislite da ćete je udaviti? Nećete tako mi Hrista i Alaha, kunem se nad Biblijom i Kuranom. Nećete!”, poručila je ona.
Šef opozicionog Građanskog pokreta URA Dritan Abazović, čija pozitivna uloga po društvo u cjelini za vrijeme obavljanja premijerske funkcije nije upitna, takođe je vidio "četničke zamke" tokom rasprave o rekonstrukciji Vlade. Tako je Ervinu Ibrahimoviću "otpjevao" refren svoje "novokomponavne pjesme" "...sve su straže, sve su straže - Ibrahimović Draže". Tako je. krajnje bespotrebno, opet počeo da liči na svog nekadašnjeg šefa partije Darka Pajovića.
Osim problematizovanja pitanja (ne) učešća nacionalnih Crnogoraca u rekonstruisanoj Vladi, DPS-ovi poslanici probali su da ospore i bošnjaštvo predstavnika Bošnjačke stranke, poručujući da ne mogu biti relevantni predstavnici tog naroda oni koji sada vrše vlast sa negatorima "genocida" u Srebrenici i tome slično.
Uostalom, sve i da je onako kako pokušavaju da teatralno-oajnički predstave, nacionalnih Crnogoraca nikada prije 1945. nije ni bilo u bilo kojoj strukkturi vlasti Crne Gore, jer u nacionalnom smislu nisu ni postojali. To je svima dobro poznata istorijska činjenica, o čemu se, ukoliko ima sumnji, svi mogu uvjeriti u državnom Arhivu na Cetinju.
Sve dok ih nije po nalogu Josipa Broza za naciju proglasio Milovan Đilas... Premda se zbog toga žestoko pokajao, a sam se do kraja života nacionalno izjašnjavao onako kako se i rodio - kao Srbin.
Sve do 1945. u Crnoj Gori, kroz cijelu njenu istoriju, živjeli su isključivo Srbi u tri vjere (pravoslavci, katolici i muhamedanci). Njih 95,5 posto u odnosu na ukupno stanovištvo.Takođe i 4,5 posto Arnauta (Arbanasa) kako su se tada izjašnjavali današnji Albanci.
I, da, na kraju : Dogodine na Lovćenu!